(untitled) (ПРАВОВІ ГОРИЗОНТИ, 2025)
У статті розглядаються питання покарання та інших засобів кримінально-правового захисту статевої свободи та статевої недоторканності осіб в Україні, зокрема стосовно загальновідомих правопорушень. Автор зосереджується на загальній концепції кримінально-правового реагування на сексуальні правопорушення, аналізуючи не лише формальне визначення злочинів, але й ефективність санкцій у реальній практиці. Звертається увага на системні недоліки криміналізації таких діянь у Кримінальному кодексі України, що виявляють невідповідності санкцій між різними статтями та порушення принципів пропорційності та логіки кримінально-правової політики. Автор наголошує, що чинні законодавчі рішення не завжди співвідносяться з рівнем суспільної небезпеки таких правопорушень та не формують ефективного превентивного механізму. Особлива увага приділяється критичному аналізу складу таких діянь, як домагання дитини з метою сексуального характеру (стаття 156-1 Кримінального кодексу), примушування до статевих зносин (стаття 154 Кримінального кодексу) та розповсюдження дитячої порнографії (стаття 301-1 Кримінального кодексу), оскільки, на думку автора, ці статті містять найбільше проблем як з точки зору класифікації, так і з точки зору обґрунтування санкцій. Обґрунтовано необхідність перегляду покарань з метою забезпечення їхньої адекватності, узгодженості та здатності запобігати рецидиву. Підкреслено важливість відновлення балансу між каральною складовою та застосуванням альтернативних заходів кримінально-правового характеру. Окремий розділ дослідження присвячено правовій природі пробації, яку автор пропонує розглядати не як покарання, а як самостійний захід кримінально-правового характеру. У статті також розкрито інші засоби кримінально-правового захисту, зокрема заходи щодо юридичних осіб, обмежувальні та примусові заходи медичного характеру, а також спеціальну конфіскацію. У статті наведено наукове обґрунтування пропозиції щодо запровадження примусової хімічної кастрації як медичного заходу для осіб, яким діагностовано педофілію, але не як виду покарання, з урахуванням міжнародного досвіду та принципу поваги до прав людини. Робота містить конкретні та аргументовані пропозиції щодо вдосконалення чинного законодавства у сфері боротьби з сексуальними злочинами.