(untitled) (ПРАВОВІ ГОРИЗОНТИ, 2023)
Метою статті є дослідження категорії "відповідальність особи та держави перед законом", визначення співвідношення через системний аналіз загальних і спеціальних характерологічних та ідентифікаційних ознак, і на цій основі спроба дати відповідь на питання, чи є держава відповідальною перед особою в міжнародному праві. Наступна проблема визначається тим, що питання відповідальності в юридичній науці є найбільш дискусійним, але при цьому залишається найбільш складним і суперечливим. Жодна інша тема в праві не викликала стільки дискусій, як перспектива відповідальності. Слід враховувати, що проблема відповідальності має свої стратегічні витоки в загальнофілософському розумінні позиціонування (місця) особи в сучасній державі та відповідного співвідношення прав і обов’язків особи і держави. Методологічну основу статті складають відповідні наукові методи, зокрема історичний, логічний та порівняльний методи, метод аналізу та теоретичного дослідження. Актуальною є спроба дослідити феноменологію відповідальності особи перед державою та держави перед особою крізь призму правовідносин, виявити їх закономірності та надати теоретичне обґрунтування відповідальності держави в міжнародному праві перед особою. Дослідження ґрунтується на критичному аналізі останніх напрацювань українських та зарубіжних вчених. Результати дослідження дозволили дійти висновків, що в праві та сучасному міжнародному праві зокрема, держава несе відповідальність перед людиною лише у випадку, якщо ця відповідальність прямо передбачена в правових нормах (Конституції, законі, судовому рішенні) або в нормах міжнародного права (конвенціях, договорах, звичаях, рішеннях Міжнародного суду ООН тощо), але формально-нормативно на державу все ж таки покладається обов’язок діяти відповідально, тобто морально, хоча це питання є дискусійним в останніх дослідженнях. Отже, якщо держава порушила норми права, які регулюють її діяльність щодо особи, то вона нестиме відповідальність перед особою за порушення норм права та порушення норм міжнародного права і, відповідно, це спричинить юридичну відповідальність за нормами внутрішнього законодавства або міжнародно-правову відповідальність за порушення норм міжнародного договору. Однак, коли ми розглядаємо відповідальність особи перед законом, то її природним обов’язком є діяти відповідально, а саме морально, і не допускати порушень соціальних очікувань, втілених у правовій нормі. Отже, відповідальність особи настає не лише за порушення права, а й за порушення норм моралі, тобто за поведінку, яка відрізняється від соціальних очікувань - моделі (стандарту). З огляду на вищевикладене, можна дійти висновку, що в науці не існує єдності поглядів щодо визначення терміну "відповідальність". Це пов’язано з тим, що цей термін інтегрує в собі філософські та правові поняття, що призводить до складності в узагальненому та комплексному тлумаченні і характеризується взаємопроникненням цих понять. Однак, загальний зміст відповідальності слід трактувати як процес визначення наступного системного комплексу питань: 1) хто є відповідальним (індивід чи держава)? 2) що або чия поведінка тягне за собою відповідальність (правомірна чи неправомірна; своя чи чужа)? 3) ступінь усвідомлення відповідальності за поведінку (для людини), 4) правові наслідки (покарання чи заохочення) за вчинене порушення.